Jeg er DonJuan DeMarco-
- søn af den store fægter Antonio Garibaldi DeMarco-
- der døde, dahan forsvarede min mor-
- den smukke Doñalnez Santiago y San Martine.
Jeg er verdens største elsker.
Jeg har elsket med mere end tusind kvinder.
Jeg blev 21 år sidste tirsdag.
- Godaften, sir. - Godaften, Nicholas.
Ingen kvinde har forladt min favn utilfredsstillet.
Kun én har afvist mig, og skæbnen ville-
- at hun er den eneste, der har betydet noget.
Derfor har jeg i en alder af 21 besluttet at gøre en ende påmit liv.
Men først en sidste erobring.
- Måjeg? - Jegventer en ven.
- Han er bare lidt forsinket. - Jeg skal gøre det kort.
Jeg er DonJuan.
Meget morsomt. Er der kostumebal?
Nej, jeg er DonJuan, efterkommer af den fornemme spanske familie.
- Og du forfører kvinder? - Nej, jeg udnytter aldrig kvinder.
Jeg giver dem nydelse, hvis de ønsker det.
Og aldrig vil de opleve større nydelse.
Der findes nogle kvinder med fine træk-
- en særlig struktur i deres hår-
- og en hvirvel i øret som hos en konkylie.
Disse kvinder...
...har fingre med samme følsomhed som deres ben.
Fingerspidserne har samme følsomhed som deres fødder.
At berøre deres knoer er som at lade hånden glide over deres knæ.
Og at berøre denne bløde, kødfulde del af deres finger-
- er det samme som at lade hænderne vandre omkring deres lår.
Og endelig...
Enhver kvinde er en gåde, der skal løses.
Men en kvinde skjuler intet for en sand elsker.
Hendeshudfarve afslører, hvordan hun skal gribes an.
En lød som den rødmende rose, lyserød og bleg-
- og kun en varme som solens egen åbner hendeskronblade.
Den blege og fregnede hud kalder påbegæret i en brusende brænding.
Såman måpiske hendeshavop og fåkærlighedens skum til at rejse sig.
Selvom ingen metafor til fulde kan beskrive elskovmed en kvinde-
- kan det sammenlignesmed at spille et sjældent instrument.
Gad vidst, om en Stradivarius føler samme begejstring som violinisten-
- nårhan lokker en enkelt fuldendt tone ud af densbryst?
En sand elsker ved, at den største tilfredsstillelse-
- indfinder sig efter ekstasen.
Nårhan holder den blomst, der stod i flor i hans favntag.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Jeg håber, du gik i gang uden mig.
Velan. Nu måjeg dø.
- Godaften, Jack. - Hvordan står det til?
Du går og tager på.
Vi to ervist kommet hos den samme bager.
Undskyld tidspunktet, men det her er en opgave for Supervrideren.
Han er en udspringer, der skal tages alvorligt.
- Hvad er det for et kostume? - Han er DonJuan.
Han ønsker at ende sit livglorværdigt.
Han vil møde vores bedste fægter i kamp.
Helst "Don Francisco daSilva".
- Har han sagt det? - Jeg harværet deroppe.
- Hvordan kommer man ind? - Herovre.
Er det mon sådan, Freud begyndte?
Hvadved jeg? Jeg er bare en dum strømer.
Hvor er Don Francisco daSilva? Jeg kæmper kun mod ham... Hvor?
Don Francisco daSilva-
- er taget til Mallorca i denne weekend-
- men jeg er hans onkel Don Octavio del Flores.
Det gårikke an. Jeg mådø for Don Franciscos hånd.
- Jeg er DonJuan DeMarco. - Den berømte DonJuan?
Korrekt.
Hvordan kan den succesrige DonJuan ønske at ende sit liv?
Der er intet tilbage at leve for.
Mener du, der slet intet er?
Lkke når min DoñaAnaer alt.
Hun hedder DoñaAna?
Nu forstår du nok, hvorfor jeg mådø.
Men det måvære for Don Franciscos hånd-
- såjeg kan falde i kamp mod en værdig modstander.
DonJuan, denne unge kvinde, DoñaAna, måvære noget særligt.
Jegvil meget gerne høre om hende.
Har du aldrig mødt en kvinde, der inspirerer dig til at elske-
- indtil alle dine sanser er mættet?
Du indånder hende, smager hende-
- og ser dine ufødte børn i hendes øjne-
- og du ved, dit hjerte hører hjemme her.
Dit livbegynder med hende, og uden hende må det ophøre.
Tabet af sådan en kærlighed kan utvivlsomt gøre meget ondt.
Men hvorfor miste håbet sammen med livet?
Glem ikke, min ven, at kraften i din kærlighed-
- kraften i DonJuans kærlighed er udødelig.
Den viger ikke tilbage for noget.
Tilgivmig denne umandige opførsel, Don Octavio.
Værsgo.
Meget vel.
Hvid mand,21 år, idømt ti dages observation efter selvmordsforsøg.
Åbenbart tilskyndet af afslutningen pået forhold.
Der er ingen tidligere historier om selvmordsforsøg-
- ingen hospitalsjournaler.
Ingen oplysninger om noget... Skole, fængsel, forældre. Ingenting.
Drengen er bindegal.
Han har stærke vrangforestillinger. Han tror, han er en anden.
- Nogen vi kender? - Navnet er DonJuan.
- Det er rigtigt. - Såer det godt.
- Jeg er altid en skurk... - Jack!
Hvem vil have ham?
- Det viljeg. - Hør nu... Jack, hør nu.
- Går du ikke påpension? - Jo, men sikke en afskedssalut.
Det lyder som en langvarig affære.
Jeg overlader ham til Bill. Har du tid?
Et øjeblik. Det er ikke personligt, men jegvil gerne tale det igennem.
- Har du tid til det senere? - Det ser jeg frem til.
- Jegvil have den knægt. - Tænk dig nu om...
- Du rejser om ti dage. - Det gør knægten også.
Nej, ikke en patient medvrangforestilinger.
Om ti dage bliver han tvangsindlagt, og såfårBill ham alligevel.
For et år siden ville ingen betvivle, at jeg kunne gøre det påti dage.
- Det har du nok ret i. - Sådet er ikke den egentlige grund.
Det har stået påi månedsvis. Du er udbrændt.
Derfor bad du om din afsked. Ikke fordi du og Marilyn ville rejse.
Gør ikke mit liv sværere for mig.
L25 årharvi samarbejdet påden her måde.
Ja, og du er den bedste forbandede psykiater, vi har haft.
Men nu er det påtide at komme væk.
Hvor skal I hen? Pyramiderne? Pragtfuldt! Sand, himmel, udsigter.
- I får en pragtfuld tur. - Du skulle se dit eget fjæs.
Jeg giver ham til Bill.
Han danser flamenco påBills hoved, til det ligner en tortilla-
- og pådit ansvar.
Fortæl mig, hvorfor du forsøgte at begåselvmord.
Skal DonJuan DeMarco, verdens største elsker, tale til dig?
Hvadved du om storslået kærlighed?
Har du nogen sinde elsket en kvinde, indtil hun udgød mælk-
- som havde hun sat selveste kærligheden iverden-
- og måtte nære den eller briste?
Har du smagt påen kvinde-
- indtil hun troede, hun kunne blive tilfredsstillet-
- alene ved at fortære den tunge, der har henført hende?
Har du elsket en kvinde såfuldkomment-
- at lyden af din stemme i hendes øre kunne fåhende til at skælve-
- og eksplodere i en såintens lystfølelse-
- at kun gråd kunne bringe hende fuld forløsning?
- Hvor er Don Octavio del Flores? - Hvem?
Min vært i denne villa.
Hvor er Don Octavio?
- Mener du dr. Mickler? - Hvem?
Hvorfor tror du, at dr. Mickler er Don Octavio del Flores?
Hvorfor tror du, Don Octavio del Flores er dr. Mickler?
Davs med dig, Willy. Hvordan står det til?
Don Octavio del Flores? Du sagde, at duvar Don Octavio del Flores!
Du fortalte en patient, duvar en adelsmand fradet 17. årh.
- For at fåham i kurven. - Han er din,Don!
Har du sagt det til Paul?
- Det kan du bande på. - Og hvad sagde han?
Helt præcist: "Jack lavede kage, lad ham æde den."
Det ervenligt af dig at vise migvej, Gloria.
- Dr. Mickler? - Kom ind.
Dr. Mickler, jeg kommer med... mr. Juan til hans aftale.
Tak, Gloria.
Jeg kan komme igen og følge ham tilbage.
Det er ingen ulejlighed! Jeg kommer forbi denne dør om præcis en time.
- Tak. - Jeg har pause. Det er helt i orden.
Hvad gør duved de piger?
Dine folk har taget min maske. Det havde de ikke ret til.
Jeg fjerner den aldrig offentligt. Forstår du, hvad følgerne vilvære?
- Ikke helt og holdent... - Jegvilvære forbandet.
Jeg forstår, at det kan give anledning til uro.
Hvordan ville du have det med at lægge din maske?
Vore masker spænder ben for os, ikke?
- Hvor længe har du haft din? - Siden jegvar 16.
Jeg tog den på og svor aldrig at fjerne den-
- dajeg forlod min mor, den mørke skønhed Doñalnez.
Jeg har nogle piller her.
- Tag dem. De hjælper. - Imodvrangforestillinger?
Såer jeg bange for, vi begge måtage dem-
- for du lider for alvor afvrangforestillinger.
Hvilke vrangforestillinger?
Din forestilling om, at du er en vis dr. Mickler.
Jeg er meget skuffet over dig. Meget skuffet...
De kan tvinge dig til at tage piller. Det er fastlagt ved lov.
Du er under observation i ti dage.
I de ti dage kan de gøre, lige hvad de skønner passende.
Jeg er DonJuan.
Hvis jeg slipper for medicin, viljeg bevise det for dig.
Udmærket, og hvis jeg ikke tror, du er DonJuan?
Såviljeg tage din medicin-
- og I kan beholde mig, sålænge I ønsker.
Harvi en aftale? Fårjeg ti dage til at fortælle min historie?
Godt. Jeg er født i Mexico.
Allerede tidligt viste det sig, at jeg var anderledes.
Jeg bemærkede, at mine lege ikke lignede de andre drenges.
Dajeg var ti, begyndte kvinders lidenskab for mig at bekymre min mor.
Hun førte mig frem for Gud og bad ham frelse mig, før det var for sent.
Åbenbart var det for sent.
Den lektie, jeg lærte i kirken, var imidlertid ikke uden værdi.
Dajeg var blevet tolv, forstod jeg Herrenspåbud om-
- at dele sine fortrin med mindre begunstigede.
En aften såjeg DoñaQuerida i vinduet i underkjole.
Jeg bemærkede, hvordan en kvindes undertøj knap berører hendeshud-
- hvordan det hviler påen pude afluft-
- hvordan silken fejer omkring kroppen som en engels vinger-
- ogjeg forstod, hvordan en kvinde skal berøres.
Er du italiensk, mexicansk eller spansk?
Er det alt, duvilvide? Min nationalitet?
Dit navn er DeMarco. Det er italiensk.
Duvoksede op i Mexico, og du taler engelsk med castiliansk accent.
Min accent er farvet afmange rejser.
Nuvel, jegvil svare. Jegvoksede op i Mexico.
Min farvar fraQueens og italiener. TonyDeMarco. Astorias dansekonge.
Var din far dansekonge her i New York, påAstoria?
Min far kom til Mexico for et medicinalfirma.
Han stod afbussen og var påudkig efter et værelse, dahan såmin mor.
Hendes forældre var døde af sygdom.
Min mor var ung og stærk, såhun overlevede og overtog plantagen.
Som hun sad der påverandaen...
... med solens stråler i sit hår, var hun såsmuk-
- at min far først ikke troede sine egne øjne.
Det var kærlighed ved første blik.
De forenedesunder fuldmånen og dansede hele natten.
Stod din mor ikke i solskinnet?
Lfølge min far. Min mor sagde, det var om natten.
De blevgift ugen efter.
Far tog navnet Don Antonio og blev "el patron", leder afkaffeplantagen.
Dereskærlighed var som en perfekt bøn.
SelvGud kunne ikke nægte det.
Jeg blevfødt nøjagtig ni måneder senere.
Jeg sagde: "Skal jeg forstådet sådan-"
"- at du har undersøgt vores bil i seks dage-"
"- og du aner stadig ikke, hvorfor køleren tabervæske?"
"Vi fårbilen tilbage i samme usle stand-"
"- og du kræver 430 dollars for den tid, det tog dig ikke at finde fejlen?"
Hvad tror du, han svarede?
"Vi kan lede videre, mrs. Mickler, men det koster65 dollars i timen."
- Betal ham... - Betale for det?
Hvorvar du henne?
El Mexico.
Paul... Lidt forår.
- Sygeplejerske... Grace. - Skal jeg have tulipaner?
- Vi skal snakke om drengen. - Hvad skyldes tulipanerne?
- Drengen erfantastico. - Godt, du kan bruge ham.
- Der er noget, vi skal diskutere. - Lad mig fortælle, hvad han gjorde.
Hvornårvil du medicinere ham? Der er gået to dage.
- Duvilvel behandle ham medicinsk? - Det ved jeg ikke.
Han lider afvrangforestillinger. Medicin?
Fårhan medicin, trænger jeg aldrig ind i hans pragtfulde verden...
Ingen medicin, midlertidigt. Hvis du lover mig en ting.
Lige nuvirker DonJuan distraherende pådet kvindelige personale.
I hans haciendaer der et overforbrug afValium blandt sygeplejerskerne.
- Kan du gøre noget? - Jeg har taget affære. Bare rolig.
- Vrideren venter. - Hvem er du?
Din nye sygeplejerske. Bare kald mig Rocco, Casanova.
- Ikke Casanova, men DonJuan! - Såsigervi det. Kom nu.
- DonJuan. - Hej, Rocco. Tak.
Jeg har en godbid til dig i dag.
Her er hendes brystvorter, og her hendes skamben.
Elskeren kysser hendes bagdel, hvor den møder det øverste aflåret.
- Vi gårvidere til noget andet. - Hvad, Don Octavio?
Lad os snakke om, hvem jeg er.
- Jegved, hvem du er. - Hvem?
Don Octavio del Flores, Don Francisco daSilvas onkel.
- Hvor ervi nu? - Jeg formoder, villaen tilhører dig?
Hvadville du sige til en person-
- der påstod, at dette er et psykiatrisk hospital-
- at du er patient her, og at jeg er psykiater?
At han har et temmeligt indskrænket syn påsituationen.
Du spørger, om jeg kan se, dette er et psykiatrisk hospital. Det kan jeg.
Men hvordan kan jeg såsige, jeg er gæst i din villa?
Ved at se ind bag det umiddelbart synlige.
Naturligvis deler alle ikke mine anskuelser, det er sandt.
Nårjeg siger, at mine kvinder er bedårende skønheder, protesterer de.
Den enes næse er for stor-
- en andens hofter er for brede, måske er den tredjes bryster for små.
Men jeg ser disse kvinder, som de virkelig er.
Vidunderlige, strålende, enestående, perfekte...
...fordijeg ikke lader mig begrænse afmit syn.
Kvinder reagerer påmig-
- fordi de mærker, jeg afsøger deres indre slumrende skønhed-
- indtil den overvælder alt andet.
Såkan de ikke modståderes lyst til at indhylle mig i deres skønhed.
Det vil sige, at jeg såtydeligt som dagen ser, at dette prægtige sted-
- er din villa, det er dit hjem.
Og hvad dig angår, Don Octavio del Flores-
- du er som jeg en stor elsker-
- skønt du måske har mistet grebet... og din accent.
Skal jeg fortsætte?
Nuvel. Tilbage til Mexico.
Min mor, Gud velsigne hende, giver ikke uden videre op.
Dajeg var 16, forsøgte hun en sidste gang at lære mig kristne dyder-
- ved at finde mig en lærer.
Min mors dømmekraft lod meget tilbage at ønske.
DoñaJuliavar23 og gift.
En trofast og hengiven hustru til Don Alfonzo, der var halvtreds.
Ingen kunne bestride, atJuliaville være bedre tjent med to mænd på25.
Jeg kæmpede med mine følelser dag og nat.
Indeni følte jeg en smerte, et brændende sår, en længsel-
- forenet med den mest ubeskrivelige lyksalighed.
- Men hvad var det? - Havde du ingen anelse om det?
Jeg havde en anelse...
... men ikke mere.
Min far, der forstod, at min manddom trængte sig på-
- begyndte at lære mig at bruge mit sværd.
Fægtning var hverdagskost, dadu voksede op?
Det var en lille og isoleret by, der modstod moderne teknologi.
Jeg bemærkede, at DoñaJulias smil var forsvundet-
- og afløst af en sørgmodighed, sødere end smilet.
Det rasede i hendesindre-
- og min egen situation var ikke mindre vanskelig.
Jeg kunne kun tænke påDoñaJulia.
For ikke at blive gal blevjeg metafysiker.
Jeg filosoferede over sandhedens formål-
- over tilværelsen og over Gud.
Jeg studerede solens vandring-
- og såtænkte jeg påDoñaJulias øjne.
Jeg føjer mig aldrig.
Jeg føjer mig aldrig...
Men hun føjede sig alligevel...
Og pludselig blevjeg ramt af en åbenbaring.
Kvindekroppensbygning. Mandekroppensreaktion.
Branden i mine lænder.
Det intense ønske om at blive ét. Alt blevforenet i et strålende glimt.
Livet indeholder kun fire spørgsmål afværdi, Don Octavio.
Hvad er helligt? Hvad er ånden gjort af?
Hvad er det værd at leve for? Hvad er det værd at dø for?
I alle tilfælde er svaret det samme:
Kun kærlighed.
DoñaJuliavar min første kærlighed.
Tiden er gået.
Og masken?
Tvangsneurotisk lidelse med erotomane træk.
Manifeste vrangforestillinger.
Manifest depression med tvangsneurotiske træk.
Muligvis hysterisk personlighed.
- Jeg formoder, du gerne vil ovenpå? - Hvad får dig til at tro det?
Hvorfor hører du opera? Du hader opera.
Du har meget, meget smukke øjne.
Kom her.
Duved, jeg bliver nødt til at gåop-
- og tage mine kalktabletter, såmine ben ikke brækker-
- min aspirin, såmit hjerte ikke får en prop-
- min Metamucil, såjeg ikke får tyktarmskræft-
- og min østrogen for at bilde min krop ind, at jeg stadig er23.
Kom her.
Hvad laver du?
En anden gang?
Nej, nej. Jeg tænkte påvores ungdom.
Vi to stårikke over for flere rituelle overgangsfaser.
Jeg føler, vi har overgivet vores liv-
- til middelmådig tomgang.
Hvad skete der med al den himmelske ild påvorvej?
Nej, Jack. Hør her, skat.
Alle de bål giver kun problemer.
Dervar masser afproblemer.
Ild flammer op, forbruger en masse energi og dør såpludselig.
Det er noget værre sludder...
Nej, det er ikke noget sludder. En god, stabil, varm glød.
Det er sagen i det lange løb.
Uden ild, ingen varme. Uden varme, intet liv.
- Sådan er ligningen. - Nej, Jack.
Betyder det her, at du ikke agter at trække dig tilbage med maner?
Det kan du bande på. Hvad skal jeg trække mig tilbage fra?
Der er tolvrunder, ogvi er kun nået til den tredje.
Nårvi to takker af, bliver det som Halleys komet.
Jack, hør her. Hvad er der påfærde?
Du har forandret dig pådet sidste.
- Det ved jeg ikke. - Fortæl mig det nu, Jack.
Det er ikke nogen hemmelighed.
Jeg har følt mig... Jeg har behandlet en dreng for nylig.
Han tror, han er DonJuan, og han har et kostume.
- Han har et sværd og en maske. - Hvem er han rigtigt?
Det ved jeg ikke. Men han...
Han gør indtryk påmig.
Du er fandeme en dejlig tøs.
- Det ved jeg godt. - Det her bliver godt.
- Ikke dér, skat... - Av! Vent, undskyld.
Hvad er det? Din kam?
Jegvil ikke kvæstes!
Hvert øjeblik låvi i hinandens favn.
Tiden stod stille i fire måneder.
Der var hverken dag eller nat, kun voreskærlighed.
Don Alfonzo rejste meget ud for at pleje sine forretninger-
- såjeg boede faktisk i DoñaJuliashus.
Jeg troede, jeg havde fundet evig lykke, indtil en aften...
DoñaJulia! Min søde due!
- Hvor er han? Hvor har du gemt ham? - For Guds skyld!
Hvorvover du? Bare tanken om utroskab vil tage livet afmig!
Søg, til du segner! Overøs mig med forurettelse!
Din utaknemmelige, beskidte barbar.
- Er du nu tilfreds? - Jeg slår den mand ihjel!
Mit sværd... Hvor er mit sværd?
Han slår mig ihjel.
Forsvind igennem haven.
Jeg slår dig ihjel!
Det var sidste gang, jeg så min lærer, den skønne DoñaJulia.
Hun rejste i anger og lod aldrig høre frasig.
Don Alfonzo varydmyget. En 16-årig dreng havde gjort ham til hanrej.
Som hævn erklærede han at have haft en affære med min mor i årevis.
Det var naturligvis en skamløs løgn.
Min far sprang hastigt til min mors forsvar.
Min far ville utvivlsomt have sejret-
- men han begik en fejl.
Han vendte blikket mod min mor... og det var for sent.
Nej, Juan! Åh, Gud! Nu mister jeg dem begge!
Du har dræbt min far. Nu mådu dræbe mig.
- Tilgivmig, far. - Selvfølgelig tilgiver jeg dig.
Du er min søn.
Sådan gik det til, at min far, den store fægter Don Antonio-
- døde i min mors arme, mens vore tårer faldt påham.
For i al evighed at skjule min skam-
- dækkede jeg mit ansigt med en maske-
- og svor aldrig at lade den falde i nogens nærvær.
Min far forlod mig for tidligt, Don Octavio.
Jeg fik aldrig chancen for...
- Fint! - Er De dr. Mickler?
- Skrivunder her. - Vil De holde den et øjeblik?
- Hej, min skat. - Jack?
Hvad fejrervi?
Vi fejrer dig.
Nej, er du sikker på, at der ikke er...
- Hvor smukke! - Undskyld, frue.
- Hvor er Rocco? - Han er flyttet til Madrid.
Madrid?
I Spanien?
Derefter bliver han så overvældet af skamfølelse-
- at han tager masken påog sværger aldrig at tage den afresten af sit liv.
- Er det ikke en fuldendt myte? - Det er en vidunderlig historie.
Han er en usædvanlig knægt. Det er nøjagtig som en græsk myte.
Sønnen bliver moden og seksuelt aktiv-
- forvolder faderens død og tager hans plads, som han naturligvis må.
Men skyldfølelsen over at erstatte sin egen farvar for stor.
Den er enorm, såhan må skjule den ved at bære maske.
Drengen skal medicineres.
Vil du drive knægten tilvanvid-
- såfyld ham med anti-psykotiske kemikalier-
- og om48 timer vil du have en skør kule-
- du aldrigvil glemme resten af dit liv.
Jack. Han er skizofren. Han er ikke DonJuan.
Hvordan kan duvide det? Jeg harværet sammen med ham.
Har han nogen sinde fortalt dig-
- at han bor sammen med sin farmor i Queens?
Jeg er ikke gået ned i den slags detaljer.
Jeg har hørt fra myndighederne.
Jack. Nu mådu sætte drengen påmedicin.
Paul, du forstårikke...
Tag det nu roligt. Han er din patient. Du har fem dage. Fem dage.
Jeg er skidesur pådig.
- Og glem ikke barbecue pålørdag. - Skidesur.
Mrs. DeMarco?
Det er dr. Mickler. Vi snakkede i telefon...
"DoñaAna".
Han venter utålmodigt påpostbudet hver dag.
Drengen er overbevist om, at han har fundet den eneste ene.
Han erværre end sin far Tony.
Tony. Astorias dansekonge.
Er det hans far?
- Har han vundet en pris i dans? - Har De aldrig hørt om ham?
Solgte hans far medicinalvarer?
Tonykunne ikke sælge en båd til en skibbruden mand.
Nej, han arbejdede for et renserifirma. Han rensede gardiner og sofaer.
- Lever hans far stadig? - Nej! HarJohnnyikke fortalt det?
Tony døde i en forfærdelig bilulykke for fem år siden.
- I Mexico? - I Phoenix.
Har de aldrig boet i Mexico? Hvor er hans mor?
Det ved jeg ikke. Vi har aldrig stået hinanden nær.
Hvor tit såDe Deres barnebarn, dahan voksede op?
En enkelt gang. Johnnyvar seks.
Vil det sige, det er den eneste gang, De såJohnnyi hele Deres liv?
Indtil for tre måneder siden.
Jeg åbnede døren... Og der stodZorro!
Din farmor lider af den forestilling, at dit navn erJohn Arnold DeMarco.
Duvoksede op i Phoenix, Arizona, og din far omkom i en bilulykke.
Interessant fantasi.
Men hvis det kan glæde hende, er den ganske harmløs.
Hun sagde også, din far arbejdede for et renseri.
Duvil høre den slags vås framin mund, før jeg slipper.
Er det det, I forlanger afmig, sågør jeg det.
Men rygtet siger, du skulle være psykiater.
- Ja, det er der nogen, der siger. - Kan du ikke se, at hun er sindssyg?
Siger du, at din farmor har opdigtet det hele?
Kort og godt, ja.
Hun hadede min mor. Ikke sært, for min farmor hadede alle.
Såvi holdt os langt væk frahende.
- I Phoenix, Arizona. - I Mexico.
- Har du aldrig boet i Phoenix? - Nej, aldrig i Phoenix.
- Hvad med din fars død? - Jeg har sagt, hvordan min far døde.
Jeg tager det ikke, men du skalvide, hun hedder ChelseaStoker.
De bruger aldrig deres eget navn. Hun er min DoñaAna.
Hun vil give mig en lærestreg.
Jeg behandlede engang en ung mand pådin alder-
- og han forelskede sig sært nok i en pige påen plakat.
Kvinder gjorde ham usikker.
Han prøvede at kontakte hende.
Han måhave ringet til bladet hundrede gange-
- indtil én påbladet fik ondt afham og gavham et nummer.
Han ringede.
De talte sammen et minut, og hun lod ham forstå-
- hun aldrig ville tale med ham igen.
- Hvad så? - Han prøvede at begåselvmord.
DoñaAnaervirkelig, Don Octavio.
- Vil du høre om hende? - Hvorfor ikke?
Kort efter min fars død-
- syntesmin mor, det bedste var at sende mig til Cadiz-
- som om en sørejse ville rense min sjæl.
Hun var blevet nonne ved SantaMariaklosteret-
- hvor hun stadig er i dag.
Jeg blevsendt af sted som en Noahs due.
Hvad min mor ikke vidste var, at skibet var i hænderne påbanditter.
I stedet for Cadizsatte de kursen mod et ukendt arabisk sultanat-
- hvor passagererne blevsolgt som slaver.
Du blevsolgt til slaveri i en sultansrige?
Netop. Jeg blevkøbt af en af sultanens fire hustruer-
- og ført bort afhendes eunuk.
Jeg forstod ikke, jeg blevklædt som kvinde.
Min maske bleverstattet med en anden-
- såjeg holdt mit løfte om at skjule mit ansigt.
Sultanen havde et harem af 1500 unge kvinder-
- såhan stillede kun fåkrav til sine hustruer.
Jeg blevført for sultaninden.
Jeg forstod ikke, hvorfor de klædte mig i kvindetøj.
Rejs dig.
Du kan gå.
Du kan blive.
Langsomt forstod jeg, hvorfor jeg blevført for sultaninden.
Men jeg elskede stadig DoñaJulia.
Desværre. Jeg elsker en anden.
- Klæd dig af. - Slåmig ihjel om nødvendigt.
Jeg er beredt påat dø, for jeg kan ikke leve-
- nårjeg har besudlet mindet om hende-
- dervækkede min manddom og fik den til at synge.
Synger den?
Hellere ville jeg ofre mit liv end vanære min kærlighed.
Hvordan kunne jeg være utro mod DoñaJulia-
- der risikerede sit liv for at elske mig?
Hvordan kunne jeg elske en anden efter at have givet mig til hende?
Hvordan kunne jeg forsage den rene kærlighed-
- jeg havde oplevet med min blomst, DoñaJulia?
Faktisk overraskede det mig, hvor let fortiden lod sig overvinde.
Min ven, indtil i dag har jeg altid troet-
- at en mand kun kan elske én kvinde. Det var en vildfarelse.
For fåtimer siden var DoñaJulia den eneste kvinde i mit liv-
- og nu er jeg opfyldt af sultaninde Gulbeyaz' pragt.
- En storslået krop, bryster... - Vil du holde din mund!
Pludselig stod situationens fare lysende klart for mig.
Jeg bad til, at de havde et skjul, hvor sultanen ikke ville opdage mig.
Og skæbnen ville... at deresløsning var uforlignelig.
Det var Gudslærred i al detsnaturlige skønhed.
De næste to år tilbragte jeg alle mine dage hos sultaninden.
- Og nætterne? - Hos sultanens 1500 haremspiger.
Kom... Kom til mig, min lille kakadue.
Efter to år mærkede jeg begejstringen svigte.
Dette kan give problemer.
Rejs dig, min lille due.
Nuvel. Alt godt måhave en ende.
Gulbeyaz, der mærkede, vi begge var i fare-
- fik sendt mig af sted inden en time.
Jeg kendte tusind elskovsmåder. Hver af dem et studie i kvindesjælen.
Jeg vidste, jeg ville savne dem alle.
De berigede min sjæl og fyldte mig med glæde som en morgen i maj.
Jeg kunne tænke mig at høre det her i detaljer-
- men der er noget, jeg måordne nu.
- Såmåske kan vi fortsætte i morgen? - Gerne.
Godt. Tak.
- Det var tidligt. - Har du lyst til at gåmed ovenpå?
Lige et øjeblik.
Herover.
- Du er umulig. - Nej, jeg er for dygtig. Se selv!
Jeg har3. Hvornår er det mig?
Jegved, du er bedre end mig.
- Fik du den? - Ja!
Og nu det øjeblik, vi alle har ventet på... DonJuan DeMarco.
I den anledning viljeg sige-
- at jeg skal mødes med drengen senere-
- og det kan meget vel blive det afgørende møde.
Her diskuterervi ikke behandling, men handlingsplan.
Vi skalvide, hvadvi gør, når de ti dage er gået.
Anbefalervi tvangsindlæggelse, eller ladervi ham gå?
Det ved jeg først efter mødet med drengen.
- Han er en suicidal patient. - Sludder! Det var et nødråb.
- Foreslår du, vi lader ham gå? - Nej, jeg gør ej.
Påmandag indkaldervi dommeren til en høring.
Såoverførervi ham til en ny terapeut, dadet er din sidste dag, Jack.
- Kan du klare ham? - Ja, hvis han er påmedicin.
Det vil han være.
Godt, sågiver jeg ham... skalvi sige 100 mg Mellzag fire gange om dagen.
Såkan Bill nedsætte dosen-
- nårhan ikke mere frygter at blive angrebet af sine patienter.
Hvad nu, hvis han nægter?
Jeg fårham til at tage det, for pokker. Hvad er I bange for?
- Han er ikke voldelig. Jeg må gå. - Nej, der er lige en ting til.
Vi er parat!
"I dag er den første dag i resten af dit liv."
Jeg er Doñalnez, DonJuan DeMarcos mor.
Måjeg komme ind, Don Octavio?
Værsgo.
Jeg kom, daMexico Citys ærkestift fortalte, at min søn havde ringet.
Hvad fejler han?
Jeg er meget taknemmelig for, at De kommer pådette tidspunkt-
- for jeg har brug for en masse oplysninger for at hjælpe Deres søn.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Er det sandt, han voksede op med Dem og Deres mand i en byi Mexico?
San Luis Coatzacoalcos. Nær lzucar de Matamoros. Kender De den?
Det er der ikke mange, der gør.
For at kunne hjælpe Deres søn måjeg have nogle oplysninger.
Jegvil gerne høre om Don Alfonzo, om hans far, Don Antonio-
- og om Deres forhold til dem begge to.
Det er bedst, hvis De diskuterer de emner direkte med min søn.
Mit løfte til Gud forbyder mig at omtale visse dele afmin fortid.
Jeg tror ikke, søster, at jeg udtrykker mig klart.
Jeg harværet påbesøg hos Deres søns farmor.
Hun siger, at hverken De eller Deres søn nogen sinde har boet i Mexico.
Hun siger, at De mødte Tony i Queens, New York.
Indtil for nylig har hun kun set sit barnebarn en gang i sit liv-
- i Phoenix, Arizona.
Hun siger også, at det er fem år siden, Deres mand omkom i en bilulykke.
Hertil kommer...
Jeg beklager, men De måforstå, at jeg måkende sandheden.
De bærer sandheden i Dem, Don Octavio.
Jeg kan ikke hjælpe Dem med at finde den.
Er hun ikke nøjagtig, som jeg beskrevhende?
Jo, nøjagtig.
DoñaJuliaer nonne i samme kloster.
Det hører jeg.
Jeg sagde, hun kunne rejse, men jegvil savne hende.
Hun har en evne til at åbne mine øjne forvirkeligheden.
Hvad gør dig såsikker på, at hun ikke havde en affære med Don Alfonzo?
Min mor havde ikke en affære.
Du måkunne forstå, at tanken har strejfet mig-
- i betragtning af din fars død.
Det er aldrig gået op for mig-
- hvad hun mente med: "Nu mister jeg dem begge!"
Mente hun sin mand og sin søn? Eller begge sine elskere?
Min mor havde ikke en affære!
- Forstår du, det er nødvendigt... - Hold mund!
Tror du ikke, jeg kan gennemskue dig? Du har brug for mit blod.
Dit eget har tilstoppet dit hjerte.
Dit behovfor en virkeligverden, hvor kærligheden er forkrøblet-
- vil kvæle dig, indtil alt liver presset ud af dig.
Min fuldkomne verden er ikke mindre virkelig end din.
Det er kun i min verden, at du kan ånde, ikke?
Lkke?
Du har ret. Min verden er...
...ikke fuldkommen.
Hvad er det, der sker med alderen?
Hvorforvil alle afspore kærligheden og suge marven ud af den?
Hvorfor kalde det kærlighed?
Det hervil blive vores sidste samtale.
Jeg trækker mig tilbage påmandag.
Såviljeg fortælle om DoñaAna.
Du bestemmer, om jeg bliver fri.
To dage efter at jeg havde forladt sultaninden-
- sejlede skibet ind i en tyfon.
Kun jeg overlevede.
Efter at have drevet om i flere dage-
- flød jeg i land påøen Eros.
Hun var sytten og naturensbrud.
Frisk og fager og ubekendt med elskovslegensmirakel.
Hendes skønhed skyldtesikke træk og former-
- men strålede indefra som en stjerne.
Nogle tror ikke, at en enkelt sjæl, der er født i himlen-
- kan dele sig i to beslægtede og falde som to stjerner tilJorden-
- hvor deresmagnetiske kraft over have og kontinenter-
- til sidst vil genforene dem.
Men er det ikke kærlighed ved første blik?
Vi var overbevist om, at der ikke fandtes andet livunder himlen.
Vi troede, vi ville leve evigt.
Du målove mig, at vi altid skalvære sammen.
Og at vi altidvil bo pådenne strand.
Hvis skæbnen skulle skille os ad-
- vilvi komme her for at vente i al evighed-
- påat den anden vender tilbage.
Jeg elsker dig.
Lovmig det.
Jeg lover det.
En dag bad jeg hende blive min.
Jeg elsker dig for højt.
Men jeg kan ikke elske dig mindre.
Det betyder ikke såmeget, men vil du altid bære din maske?
Det har jeg svoret.
Såmåjeg bede dig fortælle mig, hvad din ed skyldes?
Jeg fortalte hende om DoñaJulia-
- uden at ane, min DoñaAnatroede, jeg havde gemt mig selvtil hende-
- som hun havde til mig.
Udmærket, min elskede.
Jeg godtager, jeg ikke er den første, hvis du lige såoprigtigt fortæller-
- hvor mange andre, der harværet.
Det ville have været belejligt at lyve-
- men sandheden er en rædsom vane.
Med dig...
...har derværet...
...nøjagtig...
...1...
1502.
Jeg så, at summen langt overgik den, hun havde i tankerne.
Den lod sig kun dårligt bundfælde, hvor meget hun end prøvede.
Hendes smerte skar mig i hjertet som en dolk, ogjeg bad om tilgivelse.
Jeg lagde min maske som tegn påanger, men forgæves.
For at skjule sin ydmygelse tog hun masken-
- og forlod mig for altid.
Her endte mit eventyr og dermed mit håb om, at jeg som min far-
- skulle dø i armene på den kvinde, jeg elskede.
Hvem er jeg?
Sid ned.
Du...
...er DonJuan DeMarco.
Den største elsker, verden har kendt.
Og du, min ven. Hvem er du?
Hvem er jeg?
Jeg er Don Octavio del Flores-
- gift med den smukke DoñaLucita.
Mit livs lys.
Og du, min ven...
Du har gennemskuet alle mine masker.
Deres vand, doktor.
Du sagde, du troede mig.
Jeg tror, du er DonJuan, men det er der mange, der ikke gør.
Sågør jeg, som du ønsker, kære ven.
Du trækker dig tilbage påmandag. Hvad skalvi sålave?
- Vi går påvingerne. - Ærlig talt befinder jeg mig godt her.
- Jeg holder afmin have. - Vi stiger tilvejrs som ørne.
Jeg kan ikke se mig selv i det billede.
- Hvad mener du? - Det ved jeg ikke.
Jeg måvide, hvem du er.
Jack, du kender mig.
Hvem har serveret kaffe for dig i32 år?
Jeg kender de beskidte kaffekopper og en masse fakta-
- men jeg måvide alt om dig.
Hvad?
Jegvilvide, hvilke håb og hvilke drømme-
- du mistede undervejs, mens jeg tænkte påmig selv.
Hvad griner du ad?
Jeg troede aldrig, duville spørge.
Ved du, hvorfor du er her?
Jegvil gerne høre, hvor duvoksede op-
- hvorfor duville begåselvmord, og hvordan du har det.
Jeg er født i...
...i Queens.
Mig og mine forældre flyttede til Phoenix, dajegvar dreng.
Jeg hadede det.
Dajegvar 16, blevmin far dræbt ved en bilulykke uden for byen.
Min mor havde haft nogle affærer, og det vidste min far.
Skyldfølelsen fik hende til at beslutte at blive nonne.
Inden tre uger efter min fars død var hun i et kloster i Mexico.
Der stod jeg.
Jeg havde ingen steder. Jegvidste hverken fraeller til.
Såen dagvar det, jeg...
...sad og kiggede i et blad.
Dervar en folde-ud-pige.
Jegvidste, hun ikke ville være interesseret i sådan en som mig...
Jeg havde læst en bog.
Og...
...jeg besluttede at blive DonJuan.
Såjeg ringede til bladet.
De ville ikke hjælpe mig med nogen oplysninger-
- såjeg havde nær givet op.
Men en dag fik jeg fat i en dame, der arbejdede der, en vikar-
- eller sådan noget.
Hun fik ondt afmig og gavmig pigens nummer, og såringede jeg til hende.
Jeg sagde, at vivar skabt for hinanden.
Hun kaldte mig et svin og lagde røret på.
Jeg så, at mit livvar forbi, såjegville begåselvmord-
- eller fåfolk til at tro, jegville, for at fåopmærksomhed.
Jeg havde ikke til hensigt at tage livet afmig selv.
Tak. Det harværet en stor hjælp.
Du bliver ført ind pådit værelse.
Mine herrer... Denne dreng virker helt normal i mine øjne.
Jeg har selvhaft fantasier om folde-ud-piger.
Det viljeg ikke indlægge ham for.
- Høje dommer, hans opførsel... - Lad ham gå.
Mange tak, høje dommer. Som hans læge deler jeg Deres syn.
Jeg ringer senere. Og gudskelovfor medicinen.
Haven dejlig ferie.
Som hospitalets direktør viljeg føre ordet!
Mit navn er Don Octavio del Flores.
Jeg er verdens største psykiater.
Jeg har kureret over tusind patienter.
Deres ansigter har sat sig spor i mit minde som sommerdage.
Men ingen mere end DonJuan DeMarco.
Så det var naturligt, at vi nu sad sammen-
- i et flymed kursen mod øen Eros.
Det var som Paradis før Syndefaldet.
Alt var muligt.
Hvordan ender vores eventyr?
HansDoñaAna, hans folde-ud-pige-
- afventede hun i al evighed hans tilbagekomst påstranden-
- som de havde lovet hinanden?
Hvorfor ikke?
Desværre måjeg meddele, at min sidste patient-
- den store elsker DonJuan DeMarco-
- led af en passion for romantik, der var uhelbredelig.
Og endnu værre... meget smitsom!
Oversat af Ellen Mygind Kristensen